Catherine, vino.
10 ANI MAI TÂRZIU
Ce este, Cat?
Încă nu știu.
Metal?
Majoritatea descoperirilor arheologice din această perioadă sunt din piatră,
dar nu asta.
Tatăl meu crede că este meteorit topit.
Zece ani de cercetări și încă nu ești sigură.
Aceste lucruri necesită timp.
Și fără bani... gata cu cercetările.
Nu aici, cel puțin.
Sunt recunoscător pentru acest mister.
Altfel, întâlnirea noastră întâmplătoare din piață
s-ar putea să nu se fi întâmplat niciodată.
Asta ar fi fost tragic.
Eu...
Abia aștept să-ți cunosc tatăl.
Este un om fascinant și de treabă.
Ești drăguț când ești emoționat.
E adevărat, tinere.
Sunt fascinant.
Tată, aici erai.
Spuneai că un Căpitan pe nume James Beal va trece să ne salute
și să ne vadă micul sfinx.
Da, dle.
E o plăcere să vă cunosc, dle.
Plăcerea este de partea mea.
Ai ceva bani la tine?
Să ajuți cauza...
Ei bine, nu am...
Făceam mișto de tine.
Ni te alături la masă?
Te voi învăța cum să-ți scrii numele cu hieroglife antice.
Sună încântător.
Excelent.
Îmi pare rău că am întârziat, eu...
Am fost oprit de o telegramă.
Se pare că vechiul nostru prieten Deitrich,
partenerul meu în această nebunie nu se va întoarce.
- Ce? - Era în Berlin,
căutând sponsori pentru munca noastră.
Care era mesajul lui?
E așa ciudat.
Doar un rămas bun și nimic mai mult.
Nu așa mi-am imaginat că o să ne părăsească.
Poate asta chiar a luat sfârșit.
Sper că vă este foame.
Este un bucătar groaznic, deci ai grijă.
E foarte de treabă.
Încetează.
Da, este.
Totuși, e ceva nou.
Iar ochii tăi încă îți strălucesc.
Catherine, sper că realizezi că nu trebuie să pleci din Egipt pentru mine.
Nu plec.
Owens de la muzeu a fost atât de impresionat
de catalogarea artefactelor Gaza făcută de mine,
încât mi-a oferit un post.
Credeam că o să fii mândru de mine.
Nu, Catherine.
Sunt, dar...
Munca noastră, e și moștenirea ta.
Tocmai ai spus că a luat sfârșit.
De unde vin banii de data asta?
Asta nu te privește, da?
Nu mă privește? Mi-am petrecut copilăria
dând viață muncii tale.
Și acum te încăpățânezi.
Ești ridicol și infatuat!
N-ai stat niciodată o clipă
să o iei mai ușor și să te gândești înainte de a acționa.
Ești exact ca mama ta!
Catherine!
Ce faci, Catherine?
Ce-i asta?
E aici.
Nu pot să cred.
Chiar e aici.
Este cu adevărat aici.
Priviți, exact ca în hieroglifă.
Sunt așa mândru de tine.
Vino.
Da.
Priviți, calea spre istorie...
- Alo? Scuzați-mă? - E în sfârșit...
Te rog, oprește. Oprește. Te rog, oprește.
Te pot ajuta?
Îmi cer mii de scuze.
Cred că ești profesorul Paul Langford.
Sunt, și...
Numele meu este dr. Wilhelm Brucke.
Oculistul Șef al Führer-ului.
M-am temut că n-o să te găsim niciodată.
Deși, era de așteptat, din moment ce lumea a uitat că exiști.
Poftim?
Ai vreo idee ce ai descoperit aici?
Avem niște teorii, da.
Vin cu mai mult decât o teorie.
Privind prin prisma câtorva limbi moarte...
Ai mai văzut asta până acum?
Unde ai găsit asta?
Am făcut rost de asta de la un criminal
care făcea comerț cu mirodenii în Tailanda acum 2 ani.
Nu înțeleg.
Desigur, ești familiarizat
cu teoria recentă a relativității a lui Einstein-Rosen.
Tot nu înțeleg.
Prea ocupat cu studiul egiptenilor antici?
- Da. - Imaginea de ansamblu, profesore.
Când m-am uitat pe acest pergament,
știam că am găsit ceva cu adevărat special,
care are o însemnătate dincolo de lumea noastră,
despre care ne putem doar imagina, deocamdată.
N-ai vrut niciodată să faci un pas înapoi, ca să te uiți la ea?
Nu ți-ai imaginat vreodată că asta s-ar putea să fie un portal?
Un portal?
Bună seara, Fraulein.
De ce te furișezi așa târziu în noapte?
Speram să-mi îmbunătățesc germana.
Tu trebuie să fii Catherine.
Stați, nu. Stați, stați, stați. Opriți-vă.
- Mâinile sus! - Bine, bine.
Frumos din partea ta să ni te alături.
Ce-i asta?
- Unde este Deitrich? - Bietul Deitrich.
Când mă anunța cu privire la locația voastră,
mi-e teamă că a întâlnit o diferență de opinii dezastruoasă în Berlin.
Dă-mi drumul.
Heinrich, nu-i nevoie de arma asta.
Să fim civilizați.
Ștefan, Gunter, frânghiile.
- Dă-mi drumul! - Catherine.
Catherine, fă cum îți spun ei, te rog.
Du-te și finalizează pregătirile.
Civilizați?
Prostul...
În tot acest timp, nu-și dă deloc seama de adevăratul lui scop,
de adevărata lui putere.
Una pe care doar eu o înțeleg.
Aceste simboluri, în această ordine.
Cine ești?
Sunt răspunsul pe care-l căutați.
Și ce plănuiești să faci cu noi?
Răbdare, profesore.
Vei afla în curând.
Mai întâi, ne voi deschide micul portal.
E timpul să vă arăt de ce am bătut atâta drum până aici.